În ultimii ani, milioane de români au plecat să lucreze în străinătate. În urma lor au rămas în ţară sute de mii de copii, în grija rudelor sau, în cel mai fericit caz, cu unul dintre părinţi. Deși primim statistici sau informații privind numărul copiilor aflați în această tristă siuație, specialiștii spun că de fapt micuții cu părinţii plecaţi în străinătate şi lăsaţi în grija celuilalt părinte sau a rudelor sunt cu mult mai mulți decât ar arăta cifrele oficiale. Nu puține au fost situațiile în care au fost lăsați copiii în grija fraţilor, şi aceştia din urmă fiind, la rândul lor, minori. Din păcate, nici judeţul Vrancea nu este ocolit de acest fenomen, care de la an la an pare să fie de neoprit. Un raport al Ministerului Educației Naționale arată că județul Vrancea figurează în această situație peste 3.000 de copii. La rândul lor, unitățile de învățământ au raportat 620 de copii cu ambii părinți plecați la muncă peste hotare, 421 de copii cu părintele unic susținător plecat la muncă în străinătate și 1.999 de copii cu un singur părinte plecat în afară. Psihologii spun că cei mici, lăsați în urmă de ambii părinți, sau chiar de unul dintre ei, consideră acest lucru drept un abandon.
Acest fapt poate determina urme adânci în dezvoltarea lor, pentru unii dintre ei poate în mod iremediabil. Specialiștii spun că aceste suflete triste ajung uneori să cadă pradă depresiei, care în unele situaţii pot conduce chiar și la suicid. Deciziile luate de părinţi, de a pleca la muncă în străinătate, îi pun pe cei mici în situaţia faptului împlinit, iar ei sunt mai apoi nevoiţi să le accepte. Sentimentele lor acute de disperare, amestecate cu cele de vinovăţie sunt atât de puternice, încât nici nu au puterea să le spună părinţilor să rămână acasă alături de ei. Deşi cei mici par să se adapteze situaţiei odată cu trecerea timpului, aceştia ajung uneori să fie ţinta ,,răutăţilor” altor copii care le cunosc povestea. Ajung să aibă note mici la şcoală, sau mai rău, să intre într-un anturaj ce le este toxic, poate chiar fatal.